Call of Duty: Modern Warfare – recenze příběhové kampaně
![](https://www.gamebro.cz/wp-content/uploads/2019/10/1-15.jpg)
Po loňském zklamání, kdy Call of Duty: Black Ops 4 poprvé v historii série nepřišlo s novou příběhovou kampaní, se v podobě Call of Duty: Modern Warfare vše vrací do starých kolejí. Tedy téměř vše. Vývojářské studio Infinity Ward se totiž rozhodlo netradiční reboot subsérie Modern Warfare pojmout přeci jen trochu odlišně než to, na co jsme byli od značky Call of Duty ve věci mnohdy odbytých kampaní zvyklí.
Opatrně k cíli
Ne, tím nechceme říct, že by si autoři pro Call of Duty Modern Warfare připravili dlouhé příběhové tažení. Naopak, působí ještě trochu kratším dojmem než dříve. Ale přesto je to trochu jiná hra. Velmi orientovaná na zážitek ze speciálních operací ve stylu filmu Sicario nebo seriálu Seal Team 6.
Čtrnáctka misí by se dala popsat jako abeceda výsadků speciálních jednotek. Pomocí nočního vidění budete infiltrovat teroristické buňky, na straně lokálních milicí budete obsazovat místní letiště a namísto využívání jen konvenčních zbraní budete ovládat drony. Zbraňový arzenál je přesto dostatečně bohatý, aby uspokojil každého fanouška kvérů: od M4 přes MP5 až po FN FAL či AK47 – je tu v podstatě vše, na co si vzpomenete. Příjemným detailem je, že postavy zbraně drží aspoň jakž takž realisticky a je tu dokonce něco, co by se s přimhouřenýma očima dalo nazvat taktickým dobíjením.
Asi vás nepřekvapí, že Modern Warfare své mise inscenuje s velkou dávkou opulentnosti, ale přesto přízemněji než v původní subsérii nebo jiných titulech Call of Duty. Dá se říct, že nejnovější přírůstek je nejtaktičtějším a nejopatrnějším kouskem v sérii, jakkoliv to při pohledu na záběry z hraní může znít hloupě. Ano, často tu něco exploduje, ale přesto je ze hry znát, že se Infinity Ward snažilo o autentický zážitek. Méně nepřátel, intenzivnější přestřelky a drastické momenty. Musím říct, že tato kombinace skoro vyšla, ale ve třetím bodě to autoři z mého pohledu přeci jen přestřelili.
Provokace na každém rohu
Call of Duty: Modern Warfare chce provokovat. Narazíte tu na plynové útoky proti dětem, mučení civilistů, waterboarding zajatců a tak dále. Všechny strany konfliktu se neustále pouštějí do válečných zločinů, a to tak, že to působí až nepřirozeně a vyhroceně.
Problém s těmito situacemi je v zásadě jednoduchý. Pokud už je vytáhnete na scénu, je potřeba se s nimi patřičně vypořádat a ne jen něco ukázat a jít od toho. Pak se potenciální otevírání podstatných témat může rychle proměnit v nevkusnou přehlídku násilných činů bez podstaty. Autoři zjevně chtěli šokovat, a to tolik, že z jejich konání příliš čpí snaha to vše především marketingově prodat.
Příběh Call of Duty Modern Warfare se točí kolem ukradené biologické zbraně a nabízí hned čtyři hlavní hrdiny, z nichž každý chce zbraň získat pro svou frakci. Farah Karim je členkou odboje ve fiktivním blízkovýchodním státě Urzikstan. Captain Price je dobře známým vojákem SAS. Alex zastupuje v podobě agenta CIA zájmy Američanů a britský nováček Kyle Garrick opustil řady londýnské policie, aby mohl lovit radikální teroristy.
Na straně protivníků stojí odpadlíci ruské armády, kteří ovládají Urzikstán, stejně jako teroristická organizace, jež se všemi prostředky snaží tuto zemi osvobodit od zahraniční intervence. Obě strany tak stojí navíc proti sobě, z čehož plyne zajímavě nepřehledný prostor, ve kterém je těžké rozlišit přítele od nepřítele.
Nedohrané hrůzy války
Modern Warfare se dokonce místy hezky daří ilustrovat hrůzy moderní války. Zejména momenty, ve kterých vaši spojenci, stejně jako protivníci nemají žádné uniformy. Pokud omylem trefíte civilistu nebo parťáka, dostáváte okamžitě game over. A nutno říct, že se to stává. Po bombovém útoku na londýnský Piccadilly Circus vypukne taková panika a napětí, že se budete bát stisknout spoušť. Ale bohužel, jak už jsem uvedl výše, napětí vyprchá, jakmile zjistíte, jak mechanicky tvůrci inscenují jednu provokaci za druhou. Po čase vám bude neustálé pomrkávání hry ve stylu „podívej, jak je ta válka strašná“, protivné.
Hratelnost Call of Duty: Modern Warfare působí v rámci série příjemně svěže. V misích na vás čeká výrazně méně nepřátel, ovšem musíte se vypořádat s tím, že jsou mnohem přesnější, což poznáte už na druhý ze čtyř stupňů obtížnosti. Na druhé straně obvykle stačí jeden přesný výstřel z vaší hlavně a už padají k zemi. Komu by ale snad v tento moment přišlo líto, že přijde o spektakulární momenty, nemusí se bát. Také ty ve hře jsou, jen zrovna nebudou padat Eiffelovky.
Autentičtější hratelnost
Na nejvyšší stupeň obtížnosti už je potřeba využít nejrůznějších novinek, které aktuální Call of Duty nabízí. Zbraně můžete opřít o rám dveří, čímž si zajistíte obzvlášť opatrné cílení za rohy. Dveře je možné otevírat potichu. A dobíjení je nyní možné i tehdy, kdy zrovna používáte hledí. Bez opatrného postupu se zkrátka neobejdete. A když postupujete roh od rohu a občas si hodíte oslepujícím granátem, můžete se těšit na skvělou atmosféru speciální operace.
Tu však přeci jen poněkud kazí trik nepřátel zvaný „hitscanning“. Protivníci totiž nejsou tak dobří kvůli své vychytané umělé inteligenci, ale proto, že vás trefí prakticky okamžitě v ten moment, kdy vás spatří. Zejména na nejvyšším stupni obtížnosti to často vede k frustrujícím pasážím, které budete procházet metodou pokusu a omylu, protože nepřátele vždy nerealisticky vědí, kde se zrovna schováváte.
Závěr
Příběhová kampaň Call of Duty Modern Warfare je docela překvapením a přeci jen výraznou změnou od předchozích dílů. Ne, není to taktická akce, ale něco, co ji alespoň vzdáleně připomíná. Příběh je zajímavě rozehraný, ale nakonec poněkud zahrabaný pod haldou provokativních wow momentů, které se snaží říct něco ve smyslu, že ve válce nikdo není bez viny, ale ve výsledku jsou stejně Rusové ti zlí a Američané ti hodní. Autoři promarnili šanci vytvořit skutečně napínavý protiválečný příběh, který by stíral rozdíly mezi černou a bílou. Dobře rozehrané postavy jako Farah, která narušuje machistický přístup předchozích dílů, a Captain Price nakonec nenaberou potřebný vývoj a perspektivu. Přesto to v rámci série Call of Duty není špatná kampaň, navíc s ohledem na to, že silné stránky hry jsou spíše v multiplayerových módech.
Wakeboarding zajatců?
Opravdu?
To se nám vloudila hezká chybička 🙂